JAG, CLAUDIUS
5. "RÖR INTE FIKONEN"
Kom in!
-Var hittade du den? -Bland skräpet i källaren.
-Jag tror inte vi hittar mer. -Det sa du förra gången med!
Otroligt - att folk bara kan slänga saker och ting!
Allt borde registreras och sorteras och numreras...
-Ska jag städa upp lite här? -Nej!
Förra gången du städade hittade jag ingenting!
Vad är detta?
"Kejsar Augustus testamente"...
Augustus testamente!
Hell Caesar! Legionerna återvänder från Rhen.
-I triumf? -I triumf, Caesar!
Germanerna är kuvade! Vi har straffat dem strängt-
-och fört hem många fångar.
l provinsen råder fred igen och tributen flödar som förr.
Dina legioner inväntar vidare order. Hell Caesar!
-Du skadar ögonen i mörkret. -Det var så hett i mitt rum.
-Stör jag dig? -Nej. Boken är så trist.
-Var är mor? -Hon och Pina talar om barn.
Och soldathustruns lott.
Fantastiskt av Pina att följa dig överallt. Du har haft stor tur.
Hur trivs du med att vara gift? Tycker du om din lille son?
Inte precis - jag tycker han är avskyvärd.
Vad tycker du om min f-fru? Hon är längre än jag.
Jag vet.
Hon är längre än jag...
Nej, det är inte lustigt.
-Hur kan man bli så lång? -Somliga kan inte hejda sig!
-Ligger ni med varann? -Ibland. Det är en p-pärs...
-Hennes ansikte är rätt vackert. -D-d-dit når jag aldrig!
Claudius, käre bror! Det är roligt att se dig igen.
Bara jag fått följa med! Hur var det?
I Teutoburg-skogen var det hemskt. Ingen hade begravts.
-Kroppar låg överallt, stympade. -Germanerna är riktiga vildar.
Men vi hämnades. De lär hålla sig lugna länge nu.
Du antydde något om Postumus i dina brev?
Brev smusslas undan och läses av vissa personer...
Du ser intriger överallt! Vem vågar öppna din post?
-Farmor öppnar allas brev. -Livia?!
Hur skulle hon annars veta allt som händer?
-Vet Augustus det? -Inte vet jag vad han vet.
Men hon v-vet allt. Postumus tror...
Tror vad?
Den kvällen när han greps och smet och kom till mitt rum-
-ville han säga mig sanningen så jag kunde säga den till dig.
-Vad var det han sa då? -Han våldtog inte Livilla.
Hon bad honom komma, som ofta förr-
-när Castor var ute och spelade eller...
Han kom dit, hon började skrika och anklagade honom för v-våldtäkt.
-Trodde du på honom? -Mer på honom än på Livilla.
Claudius, det där är en urgammal ursäkt.
-"Hon förledde mig, hon ville det." -Så tänkte jag med.
Fast han var min vän... Men jag trodde ändå på honom.
-Men varför skulle hon göra det? -Jag frågade, och han sa att...
-...L-Livia förmått henne till det. -Farmor igen...
Läser andras brev, iscensätter våldtäkter - när sover hon?
Vill du höra på, ska jag berätta vad Postumus tror om henne!
Han tror att hon mördat hans bröder, kanske hans far Agrippa-
-att hon förgiftade Julias förste man, var delaktig i vår fars död.
Han tror hon förgiftade vår farfar, att hon gör vad som helst-
-för att Tiberius ska efterträda Augustus. Han tror hon är galen!
Jag sa allt det där utan att s-stamma! N-nästan i varje fall.
Inga bevis?
-Har du sagt något till Augustus? -Nej!
Han tror redan jag är galen. Det måste komma från dig.
-Jag lyssnar. -Inte här...
Klipper du av mer, blir det inget kvar!
Är du trädgårdsexpert nu också?
Trädgårdsmästarna har klagat!
Och vems trädgård är det? Plötsligt har alla blivit experter!
Hur länge har vi varit gifta? I 50 år!
På alla år har du aldrig vetat något om växter-
-men plötsligt är du expert! Fantastiskt.
Din hjärna börjar ta slut. Ingen kan tala med dig längre.
Vem som helst kan tala med mig när som helst!
-Utom du! Du bara hackar på folk! -Samtalet börjar bli löjligt.
-Det var löjligt från början! -Din melon är här.
-Du ska till Korsika? När? -Mycket snart.
Det har du inte talat om? På sistone berättar du aldrig något.
Du vet ju ändå allt!
-Varför far du till Korsika? -Korsikanerna bad mig komma.
-Varför? -De har klagat på pirater i åratal!
-Kunde du inte skickat en konsul? -Varför det?
Du avskyr ju sjöresor!
Nej, det gör mig ingenting.
-Ska du göra uppehåll på vägen? -Var då till exempel?
Inte vet jag!
Du kommer ju att passera ön dit din dotterson har förvisats.
-Vad heter den? -Planasia - hade du glömt det?
Jag har inte tänkt på den. Vad skulle jag göra där?
Kanske passa på att inspektera.
-Har du smakat på melonerna? -Jag vill inte ha!
Om du åt mer frukt, skulle du inte få så många rynkor!
-Vill du att jag ska följa med? -Varför det?
Det är en besvärlig resa! Du kan bli sjuk och dö!
Germanicus gör mig sällskap. Jag sänder honom till Frankrike.
Vilket stöd den pojken har blivit!
-Så saken är avgjord? -Ja.
-Dubbelspel? Du saknar Postumus? -Nej, farmor!
Hur kan han veta något? Någon har sagt något!
Inte jag - jag svär!
Du är led på din tölp till man, och vill ha igen Postumus Agrippa!
-Han förlåter mig ändå aldrig! -Så dum är du inte.
Säg att jag tvingade dig, gråt en skvätt! Sådant motstår ingen man.
Har han fått veta något, så inte är det av mig!
Det svär jag på!
Nåväl...
Jag tror dig.
Någon annan?
Castor vet om det, fast jag inte sagt det!
Det blåa ögat du fick passerade minsann inte obemärkt...
Men Castor skulle hålla tyst.
-Det är någon annan. -Min bror? Claudius!
Den idioten? Han varken ser eller hör.
Men jag kanske tog miste...
Vi får väl vänta och se.
Ser man på...
Vad har vi här då? Turister?
Ska ni se på djuret i bur? Är klippan tillräckligt kal, far?
Eller har du hittat en ö som är ännu mindre?
-Så mager du är, så blek... -Väntade du dig en yster tjockis?!
Ursäkta - det är fyra år sedan jag såg en levande själ-
-förutom vakterna. Jag väntade inte besök.
-Quintus Fabius Maximus, en vän. -Jag avundas er!
-Vad? -Ni är en vän till min far.
Ni har det bättre än hans adoptivson.
Lämna oss ensamma.
-De sa aldrig det skulle bli så... -Du frågade inte!
-Du glömmer det du inte vill veta! -Säg inte så.
Kom du för en rundvandring på ön? Den tar tio minuter - som du sa!
Såra mig om du måste. Jag förstår om du vill använda din dolk...
Jaså, tårar? Ingen man har lättare för att gråta än du.
Det förnekar jag inte.
Du är fantastisk! Ska jag tycka synd om dig nu kanske?
-Misstag. -Är det vad du kallar det?
Du tror det hjälper att gråta? Du har tårar kvar att fälla!
Hur många tårar skulle du ha kvar efter fyra år på den här klippan?
Du har kommit alldeles fel! Här gråter till och med stenarna!
Nu har du hört något - du kanske hade fel, det kanske var förhastat?
Var det därför du kom?
Men lämna mig i fred! Res bort och dö - men lämna mig i fred!
-Postumus... -Vad har du gjort mig? Fyra år.
Vad har du gjort med mitt liv? När vakterna kom, tänkte jag:
"Detta är slutet han tänkt ut åt mig, det jag väntat på i fyra år."
-Hur kunde du tro något sådant? -Vad skulle jag tro?
Att dö är ingenting...
Jag hade gärna dött för dig, för Rom - men att dö som en hund...
Vad kan jag säga...?
-Var dag har jag tänkt på dig. -Och jag på dig.
-Men inte med värme, far. -Jag vet, jag vet, jag vet...
Det finns så många bedragare i världen!
Och de allra värsta tycks finnas bland mina närmaste.
De har gjort dig till åtlöje.
Några har gjort mig till gud, släkten gör mig till åtlöje...
Och Livia mest av alla!
Hon ljög för dig. Hur fick du veta det?
-Germanicus... -Han var inte där.
Claudius sa det till honom. Vad tror du om honom?
-Är han inte lite tokig? -Det är vi väl alla?
Jag har haft fel i många avseenden...
Det ska inte dröja länge förrän du är i Rom igen.
-Får jag inte följa med nu? -Nej, senaten gav dig livstid.
Det beslutet måste jag ändra, och när jag gör det-
-kommer många att få hjärtklappning och samvetsnöd.
-Först ska Tiberius bort från Rom. -Tänk mera på Livia i stället.
När man levat så länge med en kvinna-
-att hon är som ens andra högerarm, är det svårt att tro sådant.
Tro det, far.
Det gör jag.
Kom in.
Den högsta vestalen, Camilla Pulchra.
Ni ser frisk ut - en lycka för Rom och oss alla.
Och ni är lika vacker och upphöjd som alltid.
Vi sätter oss.
Jag avundas alla vestaler. Jag önskar jag kunde blivit en av er.
Vilken förlust för Rom...
-Ni avgår nästa år? -30 år sedan jag avlade löftet.
Jag har svårt att tro det.
Ni kom till mig för en tid sedan-
-för att Augustus skulle få senaten att bygga om vestalernas hus?
-Det var länge sedan. -Jag glömmer aldrig någonting.
Jag har drömt om att få lämna det huset skönare än när jag kom.
Senaten har ofta lovat, men aldrig hållit ord.
-Det är nog dags att göra något. -Har ni talat med er make?
Ofta - jag vill också få huset ombyggt-
-men som alla män ger han tomma löften.
Men han tycker också om att ge mig överraskningar.
-Har han gjort det? -Jag tror det.
Jag vet inte säkert. Det var därför jag bad er komma.
Jag tror han har anslagit en summa i sitt testamente.
Så underbart! Tror ni det?
Jag frågade när han kom från Korsika. "Vänta och se", sa han-
-så jag undrade om han varit hos er för att ändra testamentet.
Ja visst! Han satt inlåst i ett rum med det en hel förmiddag-
-och sen gav han mig två dokument, inte ett.
Jag hade rätt - vilken intuition! Hade han något vittne med sig?
-Fabius Maximus. -Den sluge rackaren!
Han vill vara så hemlighetsfull, som en liten pojke. Han sa inte:
"Du ska få din present när jag dör, ett hus åt vestalerna!"
Nej, han ville överraska mig.
Så rar han är...
-Tror ni ändringen gäller detta? -Det verkar ju troligt.
Så synd att vi inte kan se på det!
Två kvinnor i en liten sammansvärjning...
Då finge vi ju frid i vår själ. Men hans sigill finns på det.
Det betyder ingenting - jag har tillgång till hans sigill.
Sedan flera år...
Hur kan annars handlingar undertecknas när han är borta?
Det hade jag inte tänkt på.
Men då skulle jag bryta mitt löfte.
Men det är för en så god sak!
Och om ändringen gällde något annat-
-skulle jag se det som min plikt att skaffa de där pengarna själv.
Rom har vestalernas helgd att tacka för så mycket.
Vad säger ni om det?
Montanus... Hjälp mig... !
Ligg stilla och låt kompresserna göra verkan!
Jag har ont i magen, din idiot - inte i huvudet!
Det här lindrar smärta!
-Det bränner som eld. -Magsåret igen. Jag varnade er.
För mycket arbete och bekymmer. Kan ni hålla diet?
Ja, ja...
Bara mjölkmat och ägg - och inget arbete på en tid!
Res till Capri och vila er! Plaska i havet, andas frisk luft.
Jag ska tala med Livia.
-Jag har fått förebud om döden. -Det får vi alla.
Nej, det här är allvarligt. Hör på mig, gamle vän.
Två veckor efter vår hemkomst-
-deltog jag i ett dryckesoffer på Marsfältet, du minns.
Ja, men jag var inte med.
I närheten ligger ju Marcus Agrippas tempel.
En örn kretsade runt mig fem gånger-
-och flög sedan och satte sig på a:et i Agrippas namn!
-Caesar! -Det är helt klart vad det betyder!
Jag måste lämna plats åt någon som bär namnet Agrippa...
Postumus? Har ni talat med någon augur?
Onödigt - saken är ju klar!
Det kan ha en annan innbebörd. Ni är ingen expert.
Men det här då... Dagen därpå-
-smälte blixten C:et i mitt namn på en staty i närheten!
C:et i Caesar!
-Och vad betyder "C"? -Hundra.
Just det! Livia såg det.
Hon frågade en augur. Först ville hon inget säga, men jag envisades.
Det betyder att jag bara har hundra dagar kvar!
Jag kommer att dö om hundra dagar!
Eller veckor...?
Varför inte veckor - eller månader?
Det kan ju betyda att ni lever tills ni blir hundra år?
-Tror du det...? -Varför inte?
Hon kanske gick till fel augur? Han kanske läste i fel bok?
G-god morgon, farmor.
M-mor och jag undrar om Augustus tillstånd har förändrats.
Han blir bättre, i motsats till dig.
T-tack, farmor. En stor l-l-lättnad.
-T-tack... -Är det sant?
Är det sant att du skrivit en bok om trons förändringar...
-...under Augustus tid? -J-ja...
-Och tänker läsa ur den offentligt? -J-ja...
-Det blir inget av med det! -N-n-nej, farmor.
Det var G-Germanicus som föreslog det innan han reste.
Gör inte min familj till åtlöje.
Jag är b-b-bättre när jag har övat.
Även en dresserad apa ser ut och låter som en apa.
Håll huvudet stilla, annars låter jag spetsa det på en påle!
-Det ska väl hjälpa. -T-t-tack, farmor...
Ursäkta m-m-mig...
Låt bli den!
Din sonson kan krossa imperiet genom att promenera genom det.
Och Augustus mår bättre?
Dricker du för att han inte dog?
-Så sarkastiskt. -Jag undrade bara.
Om jag uppfattar dig rätt...
-Något på tok? -Han har ändrat testamentet.
Svalde du tungan? Det fick dig visst att tappa andan?
-Hur vet du det? -Jag vet.
-Till vems förmån? -Vad tror du?
Germanicus?
Typiskt att du inte fattar!
Jag måtte ha nickat till när jag födde dig!
Har du gjort något så naturligt som att föda barn!
Till vems förmån?
Postumus, förstås!
På resan till Korsika hälsade han på din styvson.
-Varför det? -Han har ändrat mening om honom.
Vet han något nu som han inte visste då? Vad kan han veta?
-Vad finns det att veta? -Han är senil.
Vad vet jag, men han har ändrat det.
Nåde dig, barnet mitt, om jag inte får honom att ändra det igen.
Inget besvär för min skull! Jag är utled på alltihop!
Han har aldrig tyckt om mig!
I 30 år har jag sprungit ärenden åt honom!
Slagits vid hans satans gränser, uppburit skatt - aldrig ens "tack"!
Nu skickas jag till Illyricum utan så mycket som en avskedsmiddag!
Inte ens ett "farväl"! "Upp på hästen och i väg bara!"
Jag har dragit mig tillbaka förr och kan göra det igen!
Låt hans dyre dotterson styra imperiet!
Jag är utled på det!
-När ger du dig av? -Mycket snart.
-Färdas inte så snabbt... -Varför inte?
Då är det inte så långt hem igen om något händer honom.
Jag skulle hälsa på din mor, hon mår visst inte bra.
Jag ville tala med dig, men jag stör dig.
-N-nej då... -Jag ska strax gå.
-Mår du b-bättre nu? -Jag tror faktiskt det.
Ska vi sätta oss ner en stund?
De satte mig på diet, men jag botade mig själv.
Jag åt bara mjölk och frukt.
Jag skaffade en ko och mjölkade den själv.
Frukten jag plockade i trädgården var orörd av människohänder.
Annars vet man aldrig - slavarna är ju så slarviga.
Hur som helst - än lever jag.
Jag ska resa bort, till Capri och Nola. Jag är lite trött.
Vilken vacker trädgård! Här har jag aldrig varit förr.
-Claudius, är du ond på mig? -Ond på dig? V-varför det?
Att man kan missta sig så på människor!
Vi dömer efter utseendet, och du har utseendet emot dig.
Alla tror att du är lite dum, det är inget att hymla med.
-Men det är du visst inte? -Jag h-h-hoppas jag inte är det...
Germanicus berättade allt om dig.
Han sa att du var lojal mot tre saker:
Dina vänner, Rom och sanningen.
Jag skulle bli mycket stolt om han sa så om mig!
M-m-min bror avgudar dig. Det har han sagt så ofta.
Jaså minsann... !
En stor man, en god romare - fast lite av en republikan...
Trodde du inte jag visste det? Egentligen är jag själv republikan.
Jag tänkte aldrig härska så länge, men det blev ju inte så...
Jag ville avgå, din far ville att jag skulle avgå-
-men det blev liksom aldrig av.
Det är så mycket som aldrig blir som man tänkt sig.
Jag for ju till Korsika och jag besökte en viss person.
Det hände tack vare dig. Germanicus berättade allt.
När jag kom hem, gick jag till vestalerna-
-och gjorde en del ändringar i ett visst dokument där.
Ingen vet om det, inte ens din farmor, så inte ett ord!
-D-du kan lita på mig. -Ja, det förstår jag nu.
Vi ska talas vid igen! Vi ska talas vid många gånger!
Jag har funnit en ny vän.
Också i min ålder finner man vänner där man minst anar det.
Vilken tur! Jag fick upp Venus tre gånger i rad!
Betala nu!
Har ni sett på maken? Jag vinner en förmögenhet!
-Är det inte sängdags? -Absolut inte! Udda eller jämnt?
-Junius, du satsar ju inte? -Mina pengar är slut!
-Du får lite av mig! -Du gav oss ju pengar i början!
Vinner vi, behåller vi dem - förlorar vi, får vi igen dem!
Jag klagar ju inte! Satsa nu! - Montanus?
-Jag satsar på udda. -Det kommer du att ångra!
Vad var det jag sa? Betala nu bara!
Smit inte undan nu! Vilken kväll... !
"Jämnt" tar sina vinster - "udda" betalar!
Vad är det?
Jag mår illa.
Hjälp mig till mitt rum.
Ingen mat - hör du det?
Jag äter bara fikon från trädgården!
Och jag plockar dem själv!
Fikon från trädgården? Är ni galen? Ni måste få medicin!
Nej - ingenting som har vidrörts av människohänder!
Inte ens Livias! Ingenting...
-Ingenting. -Ett mycket svårt anfall.
Han vill inte äta någon lagad mat.
Bara fikon från träden - han har kanske rätt.
-Han har botat sig själv förr. -Sa han varför?
Nej - människohänder får inte ha vidrört hans mat.
Kökspersonalen tvättar nog aldrig händerna efter toalettbesök.
Han måste stanna här i Nola några dagar.
Känns det bättre?
En delegation från Rom är här. De väntar på att få träffa dig.
Det är just snyggt - du har blivit sämre av fikonen.
Jag har aldrig hört något så befängt.
Jag följde ju med på resan för att sköta dig-
-och så får jag inte laga mat åt dig.
Det är pinsamt - folk kan ju tro att vi försöker förgifta dig.
Jag har skickat efter Tiberius. Lyckligtvis var han i närheten.
Jag tänkte du kanske ville träffa honom...
...och han gör ju allt som måste göras.
Har han inte alltid gjort det?
Det är klart.
Ni båda har ju inte alltid kommit överens...
...men det har inte bara varit hans fel, eller hur?
Du har alltid gynnat en på en annans bekostnad.
Jag har ofta talat med dig om det.
Du har velat, och ingen har vetat var han stod eller vad han var.
Du borde ha hört mer på mig.
Det borde du.
Det vet du ju?
Jag har haft rätt oftare än du.
Men bara för att jag är kvinna placerade du mig i bakgrunden.
Jo då, det gjorde du...
Allt jag har velat har varit till ditt och Roms bästa.
Inget jag gjort har varit i mitt eget intresse - inget!
Bara för dig och för Rom...
Som det anstår en claudier...
Ja, kära du, jag är en claudier.
Det glömmer du nog ibland.
Men jag har aldrig gjort det.
Aldrig...
Hur är det med honom?
Han är död.
Augustus är död.
Jorden kommer att skälva...
Jag måste ta emot senatorerna och konsulerna från Rom.
Stanna hos honom tills jag kommer igen.
För resten...
Rör inte fikonen.
Augustus har fallit i djup sömn.
Han lyckades hålla sig vaken tills min son kom och då...
...somnade han in, lugnad av hans återkomst.
Det är meningslöst att vänta här, kom igen i morgon.
Jag kommer att låta sätta upp bulletiner på porten.
Ni är Sejanus, son till vaktchefen?
-Er far har tilltro till er? -Jag hoppas ni ska bli nöjd.
-Ni vet varför ni är här? -Ja, jag reser genast.
Bra.
Vi begraver honom till havs.
-Är ni Fabius Maximus? -Ja - vad vill ni...
Läs upp testamentet!
"Testamente efter Augustus Caesar"-
-"tidigare Gnaeus Octavius av Julius ätt"-
-"av den 3 april i konsulerna Lucius Plancus - Gaius Silius år."
"Enär ett bittert öde berövat mig sönerna Gaius och Lucius"-
-"är det min vilja att Tiberius Claudius Nero Caesar ärver mig"-
-"och får två tredjedelar av kvarlåtenskapen."
"Den återstående tredjedelen"-
-"skall ärvas av min älskade hustru Livia."
Kom in!
"För sina livslånga tjänster mot staten skall hon anta namnet"...
-Vad vill du? -..."Julia Augusta".
-Ut med språket, pojk! -Mor sa jag skulle f-framföra...
....mina k-k-k...
-Kondoleanser? -Ja, farmor.
-En f-fruktansvärd tragedi... -Har du varit i senaten?
På trappan. Jag har inte t-tillträde till senaten.
Inte jag heller. Jag är kvinna och du är idiot.
Märkligt - senaten är ju full av gamla käringar och idioter.
-D-de läste upp testamentet. -Tror de, ja...
-Hur sa? -Hur långt har de hunnit?
Farbror Tiberius ombads efterträda Augustus, men han vägrade.
De bad honom säkert en gång till, och då sa han säkert "ja"...
-Ja. -Vad gör de nu då?
D-debatterar om Augustus ska utses till gud.
Debatterar, minsann...
-Vad anser du? -Att de bör göra det.
-Det var förutbestämt. -På så sätt? Förutbestämt av vem?
J-J-Jupiter...
Jupiter minsann...
För 100 dagar sedan smälte han C:et på en av Augustus statyer.
Vad betyder det, din idiot?
T-t-tar man bort C:et, återstår ordet "aesar".
Det etruskiska ordet "aesar" betyder "gud"...
-Så vi kan tyda etruskiska? -Ja, j-j-jag har studerat det.
Din idiot... !
Ville Jupiter tala med oss, kunde han väl göra det på latin!
Varför skulle han tala etrusiska? Det tänkte du inte på, va?
Men skriv en rad till din farbror Tiberius, vet jag.
Han kan nog behöva alla argument han kan få...
K-k-kommer Augustus att bli gud?
Javisst, han är en gud.
Och det blir jag också en dag. Det förutspår jag.
En profetia till: om Jupiter någonsin smälter C:et i ditt namn-
-kommer det som återstår att betyda "åsna"...
Adjö-ajdö, Clau-Clau...
Nu kan du gå!
Din ondskefulla kvinna! Vilken ondska!
Vad är detta? Augustus testamente! Du stal det!
Hans testamente... !
Giftet råder!
Sluta!
Sluta, sluta, sluta, sluta!